Iza brda i dolina stajalo je malo selo. Na rubu sela, u blizini šume, bila je mala kuća. Tamo je živjela Viki sa svojim roditeljima. Bila je djevojčica puna energije. Voljela je sport i najviše je voljela trčati. Svaki dan je trčala u šumi. Preskakala bi štapove i potočiće, izbjegavala bi grane i uvijek trčala izvan šume na lijepi proplanak. Tamo bi sjedila u travi i uživala u pogledu na cijelo selo. Voljela je biti tamo. To joj je bilo omiljeno mjesto. Bilo je tiho i nije bilo lako dotrčati tamo. I to joj se jako sviđalo.
Saznaj višePriče za laku noć
Price za djecu, male i velike za čitanje. Uživajte u online pričama različitih autora. Nemojte se ustručavati pisati komentare, slati slike, dijeliti na internetu.
Kako se jezerce zamrzava
Iza sedam planina i sedam dolina nalazilo se lijepo selo. Sve kuće u njemu bile su izgrađene u krug, a točno u sredini nalazilo se jezerce. Svake godine kada bi došla zima, jezerce bi se zaledilo i svi ljudi koji su živjeli u tom selu išli bi klizati po njemu. Svi su išli tamo. Mladi i stari, djevojke i mladići.
Saznaj višeKako je vjetar nagovorio tužnu kap da padne
Kad dođe jesen, vani počne padati lišće. Ali ne samo lišće. Često padaju i kapi kiše. Izvan prozora pada kiša. Zahladilo je. Tamni oblaci skupljaju se na nebu i zatim ispuštaju slapove kapi na zemlju, zalijevajući ju. Takvo vrijeme volimo gledati samo kroz prozor. Previše kapi kiše pada s neba. Znam priču o jednoj kišnoj kapi koja je bila drugačija. Izgledala je kao druge, ali se nije ponašala kao one.
Saznaj višeNa trkaćoj stazi
Daleko izvan našeg sela bila je trkaća staza. Svake godine tamo su se održavale auto utrke. Tamo bi prolazili najbolji trkaći automobili koje je itko ikada vidio. Njihova brzina je bila nevjerojatna. Svaki put bi ih dolazilo gledati puno ljudi. Svi bi gledali i navijali na svojim mjestima za svoje favorite. U blizini trkaće staze bili su netrkaći automobili. Tu je bilo parkirano manje vatrogasno vozilo i vozilo hitne pomoći. Ali vatrogasno vozilo bilo je jako nesretno.
Saznaj višeO Marici i njezinoj baki Ružici
Visoko u planinama stajala je lijepa drvena koliba. Jedva ste je mogli vidjeti jer je bila skrivena iza najvećih stabala. U njoj je živjela baka Ružica. Ali često je imala društvo. Njezina unuka Marica dolazila joj je gotovo stalno u posjete. Voljela je praznike kod bake, pa je češće bila tamo nego kod kuće. Može se reći da je tamo živjela. Marica je bila slatka djevojčica kovrčave kose. Bila je hrabra i znatiželjna i htjela je sve znati i sve probati. Svaki je dan kod svoje bake Ružice imala avanturu.
Saznaj višeVojko i njegove pustolovine
Vojko je bio dječak koji je volio avanturu. Gradio je skrovišta među drvećem, vezao užad u šumi i njihao se na njima, a zimi je gradio iglue u kojima se igrao Eskima. Uvijek je bio pun ideja, a njegova mašta nije imala granica. Ali jednog dana doživio je pravu avanturu.
Saznaj višeKako su životinje igrale hokej
Iza šume na velikom zaleđenom jezercu zimi se zbio veliki događaj. Važna hokejaška utakmica. Dvije zanimljive ekipe igrale su jedna protiv druge. S jedne strane bile su lisice, a s druge medvjedi. Svi su naporno trenirali. Učili su se dodavati, brzo klizati i okretati. Kad je došao veliki dan za igru, sve su šumske životinje sjedile oko jezera. Neki su imali velike natpise na kojima je pisalo “Ajmo, lisice”. Drugi su nosili majice s medvjedima. Svatko je navijao za nekog drugog.
Saznaj višePriča o vozaču kombija
Svako jutro kombi je vozio kroz naš grad. Uvijek je bio lijep i čist i poštovao prometna pravila. Nije stvarao nikakvu buku. Vozio se tiho i uredno. Raznosio je različite delicije po gradu. Rano ujutro, kombi bi otišao daleko izvan grada, gdje ga nitko nije znao. Natrpao bi se voćem i povrćem i onda se vratio u naš grad. Ovdje bi se hrana odnosila na različite štandove gdje su ljudi dolazili kupovati. Kombi je vozio jedan vozač… Ali nije to bio bilo koji vozač.
Saznaj višeSpašavanje Šumka
Divlji psi su bile životinje koje su živjele daleko od ljudi. Živjeli su u šumama gdje su imali svoje jazbine. Živjeli su u čoporima. To znači da ih je uvijek bilo više, kao veća pseća obitelj. Nikada nisu obraćali pažnju na ljude. Nikada im se nisu približili. Sve do jednog dana, kada se sve promijenilo.
Saznaj višePriča o tužnoj Terezi
Zima je završila. Posvuda je počela rasti zelena trava, na livadama je cvjetalo cvijeće. Sunce je sve više grijalo. U dječjem vrtiću ispred prozora sjedila je Tereza, djevojčica svijetle kose, rumenih obraza i plavih očiju. Svojim preslatkim osmijehom uvijek je razveselila svu djecu u vrtiću. Ali u posljednje vrijeme nije se previše smijala, a danas se uopće nije nasmiješila. Tužno je gledala kroz prozor, glave naslonjene na rukama i potpuno staklenih očiju, kao da joj se plače.
Saznaj višeSpretan automehaničar Patrik
Patrik je bio dječak iz malog grada. Živio je u udobnoj kući sa svojim ocem. Imali su veliki servis pored kuće i natpis iznad servisa koji je glasio: “Najbolji mehaničar u gradu”. Patrikov tata popravljao je aute u servisu. Ljudi iz cijelog susjedstva dolazili su k njemu sa svojim automobilima jer je mogao popraviti baš sve. Patrik je uvijek gledao svog tatu na poslu. Učio je od njega. Još dok je bio mali dječak, bio je vrlo spretan i znao je sam popraviti štošta.
Saznaj višePotraga za blagom
U carstvu bajki, daleko od nas ljudi, nalazi se čudna zemlja. To je mjesto puno tajni i misterija. Ljudi kažu da je u toj zemlji skriveno blago. Nitko ne zna što je to blago i gdje je skriveno. Dobro je skriveno i put do njega nije lak. Mnogi su ga ljudi pokušali pronaći, ali su se vratili praznih ruku.
Saznaj višeLopov na farmi
Na mjestu jako jako daleko odavde, iza duboke šume, bila je farma. Oko nje su bila velika polja. Na njima su se uzgajali krumpir i kukuruz. Na ovoj je farmi živjelo nekoliko životinja. U staji su bile ovce, uz šupu je stražario veliki pas, u štali su bili konji, a po dvorištu su trčale kokoši i patke. Za sve njih brinuo se stari i mudri seljak. Već je bio djed, ali je imao još dosta posla. Svaki praznik posjećivao ga je unuk Pavo. Pomagao je djedu oko životinja i cijele farme. Imao je mnogo avantura na farmi. Ali jedna je bila najuzbudljivija od svih.
Saznaj višePriča o Buntovniku koji se promijenio
Bila jednom jedna cesta koja je vodila oko malog bajkovitog grada. Po njoj su se vozili veliki i mali automobili. Neki kamioni su dopremali robu, a drugi manji automobili vozili su ljude na posao. U ovom gradu iz bajke ljudi i automobili bili su prijatelji. Pomagali su jedni drugima. Automobili su vozili ljude kamo su trebali i ljudi su se dobro brinuli o autima. Prali su ih, punili benzinom, popravljali ih. Zauzvrat, automobili su pokušali voziti po pravilima. Bio je to najmirniji grad. Sve dok nije došao Buntovnik.
Saznaj višePriča o vilenjaku koji se mnogo mrštio
Bilo jedno maleno selo u dubokoj crnoj šumi. Bilo je skriveno među mahovinom i paprati. Ne bi ga mogli vidjeti golim okom. Mogli bi ga vidjeti samo ako bi kleknuli, bili potpuno tiho i dobro se zagledali u paprat. Tada bi možda vidjeli malo selo u kojem su živjeli vilenjaci. Bilo ih je nekoliko. Vrijedno su radili, bili su veseli i uvijek raspjevani dok su radili. Ali jednom od njih to se to nije sviđalo. Zvao se Mrgud. Nije bio zao, samo se rijetko smijao, a najčešće su mu riječi bile: “Ne, neću, ne volim to.”
Saznaj više