Jednom davno bila je velika zgrada na kraju našeg grada. Imala je puno prozora i otprilike tri kata. Bila je siva i na prvi pogled izgledala je tužno. Bila je to dječja bolnica u koju su išla bolesna djeca. Neki su bili tamo neko vrijeme, samo ih je trebalo liječiti i mogli su kući, drugi su morali ostati danima jer su bili prebolesni. Neki su čak dovezeni kolima hitne pomoći. Sara je bila jedno od te djece.
Saznaj višePriče za laku noć
Price za djecu, male i velike za čitanje. Uživajte u online pričama različitih autora. Nemojte se ustručavati pisati komentare, slati slike, dijeliti na internetu.
Kako se Straško prestao bojati
U prekrasnoj drvenoj kućici, gore na tavanu u dječjoj sobi, spavao je dječačić. Kosa mu je bila smeđa poput kestena, a oči plave poput bunara. Bio je dobar dečko, ali je svake večeri bio uplašen. Bojao se mraka i zvukova koji su dopirali s potkrovlja. Bojao se čak i šuma potoka koji je bio blizu njihove kuće. Zato ga nitko nije zvao drugačije nego “Straško”. Bojao se svega.
Saznaj višeMala Edita koja je znala što joj je činiti
U gradu ne vidite mnogo životinja. Vjerojatnije je da ćete vidjeti automobile, motore, skutere, puno ljudi i djece koja se igraju. Ali povremeno se u gradu nađe divlja životinja. Na primjer, možete vidjeti ptičja gnijezda na drveću. Pronađu visoko drvo s račvastim granama. Pažljivo postavljaju granu za granom i list za listom dok ne dobiju udobno i čvrsto gnijezdo. Jedno takvo drvo, na kojem su živjele ptice, stajalo je točno ispred Editine kuće.
Saznaj višeDvije princeze
Jednom davno, iza sedam rijeka i sedam planina, bilo je jedno kraljevstvo. U njemu su živjeli mudri kralj i njegova kraljica. Imali su dvije kćerke. Obje su princeze bile vrlo lijepe i pametne. Obje su imale dugu kosu koja je lijepo vijugala. Uvijek su nosile lijepe haljine. Svima su se smiješile i bile su vrlo prijazne i ljubazne. Voljele su odlaziti u vrt te pjevati i plesati među drvećem i cvijećem. Bile su jako dobre u tome. Dok su plesale, izgledalo je kao da ne dodiruju tlo. Sve su radile s veseljem i potpunom lakoćom.
Saznaj višeMali Ivan koji je otišao u svijet
U lijepom malom selu živio je mali dječak. Zvao se Ivan. Uvijek je nosio istu kapu na glavi, koljena su mu uvijek bila razbijena, a ruke prljave. Dok je odrastao, naučio je svaki zanat. Znao je sašiti cipele, popraviti krov, posaditi drvo, voziti traktor ili jahati konja. Nije bilo ničega što on nije mogao učiniti. Kad je postao punoljetan, odlučio je krenuti u svijet. Uostalom, znao je sve raditi, pa zašto onda ne bi mogao zaraditi novac negdje u svijetu da mu bude dobro? Ivan je uzeo nešto za jesti i krenuo gdje su ga noge nosile.
Saznaj višeKako su Vili i Oli prespavali u šatoru
U jednom gradiću bila je lijepa vila. To je kuća koja je veća od ostalih i obično u njoj živi nekoliko obitelji. U ovoj vili živjela su dva dječaka sa svojim roditeljima. Oli i Vili. Bili su najbolji prijatelji. Vili je živio na prvom katu, a Oli u prizemlju. Svaki put kad bi Vili nekamo išao, skliznuo bi niz ogradu i sletio točno pred Olijeva vrata. Svugdje su išli zajedno. Zajedno su igrali igrice i zajedno smišljali ideje. Oko njihove vile bio je prekrasan vrt. Travnjak je bio potpuno mekan i imali su puno prostora za igru. Voljeli su se igrati u vrtu.
Saznaj višeDuh po imenu Luna
Luna je bila posebna djevojčica. Živjela je među duhovima i sama je bila slatki mali duh. Njezina crvena kosa uvijek je bila potpuno razbarušena, obrazi prljavi, a odjeća kao da je sašivena od najrazličitijih komada odjeće jarkih boja. Moglo se na prvi pogled vidjeti da nije kao druga djeca. Ali Luna je silno željela imati prijatelje među normalnom djecom, iako joj je majka bila duh, a i otac joj je bio duh. Iako je išla u školu s ostalim duhovima, još uvijek je čeznula za svijetom obične djece koja nisu duhovi.
Saznaj višeKako su se djeca sprijateljila s medvjedima
Bio jednom jedan prekrasan grad. U njemu je bilo toliko malih kućica da su morale stajati vrlo blizu jedna drugoj. Tu je živjelo puno ljudi, ali najviše je bilo djece. Bilo ih je nekoliko u svakoj obitelji. Većina njih se poznavala. Posjećivali su se, igrali zajedno, išli na izlete, zajedno išli u školu. U ovom gradu bilo je čak i lijepo igralište. Djeca su se jako dobro brinula za njega. Svaku večer kad bi išli kući, čistili bi ga.
Saznaj višeDobre vile Dobromila i Dobrovila
Kad sunce ujutro izađe i obasja cijelu zemlju, na nebu se pojavi nešto čudno. Oblačić lebdi nebom, pahuljast i izgledom podsjećajući na šećernu vunu. Ostali oblaci su bijeli ili plavi, ali ovaj je ružičaste boje. To je zato što je čaroban. Na njemu sjede dva čarobna bića. One su vile. Jedna se zove Dobromila, a druga Dobrovila.
Saznaj višeSnježni čovjek
U dalekoj zemlji gdje cijele godine pada snijeg, na najvišim planinama, dogodila se priča koju vam želim ispričati. Dogodilo se to davno. Postoji planina koja je najviša na svijetu. Ljudi tamo ne idu. Ima hrpa snijega, a ponekad i lavina. To znači da se dio snijega negdje olabavi, a onda sav sklizne niz planinu. Čak i ako na planini nije bilo ljudi, ipak je bilo života. Tamo je živio snježni čovjek.
Saznaj višeKako je medo Brundo došao do meda
Kada je počelo proljeće razne životinje su se počele buditi iz zimskog sna. Jedan od njih bio je veliki medvjed Brundo. Cijelu zimu spavao je u svojoj skrivenoj jazbini. Ali kad je zima prošla, izašao je, protegnuo se i tražio nešto sitno za pod zub. Imao je veliki apetit za medom. Ali nije imao pojma što bi trebao učiniti da može uživati u njemu.
Saznaj višeUkleta kuća
Ela i Nela bile su dvije posebne djevojčice. Bile su blizanke. To znači da su bile sestre rođene u isto vrijeme. Na prvi pogled izgledale su nevjerojatno slično, ali su bile potpuno različite. Ela je bila hrabra i uvijek je htjela sve napraviti odmah. Nela je bila neodlučna i dugo je razmišljala prije nego što je išta učinila. Sve su radile zajedno.
Saznaj višeMišica i suncokret
Iza devet sela i devet šuma nalazi se jedna posebna njiva. Tamo raste cvijeće koje je lijepo, žuto i koje se okreće za suncem. To je polje suncokreta. Ali ono što je posebno kod ovih suncokreta je i to što mogu pričati. Mudri su i uvijek imaju dobar savjet.
Saznaj višeOrlići
Daleko u visokim liticama nalaze se mjesta gdje su gnijezda orlova. Vrlo su visoko i ne mogu se vidjeti s tla. Samo ako stanete ispod te stijene, možete vidjeti kako odnekud doleti pokoji mama ili tata orao. Uglavnom lete u potrazi za hranom. Ostavljaju svoje orliće u gnijezdu i odlete da im donesu nešto dobro za jelo, kako bi bebe orlovi odrasli i ojačali. Kad orlići malo porastu, vrijeme je da sami polete iz gnijezda kako bi isprobali snagu svojih krila i naučili kako se to radi.
Saznaj višeKako se mali šišmiš bojao
Kad cijela šuma padne u mrak, a mjesec i zvijezde se pojave na nebu, padne noć. Sve životinje u šumi zavuku se u svoje jazbine i odu spavati. Moraju obnoviti snagu za dan koji je pred njima. Ali postoje neke životinje koje počinju živjeti noću. Danju spavaju. Kada se približi sumrak, one se probude. Otvaraju svoje male oči i započinju svoj noćni život.
Saznaj više